Tidligere...
Dem uden pårørende blev ført bort. Ingen ved hvorhen.
- Den mand var ikke far. - Det ved jeg godt, Ray.
- Vil du invitere mig ind? - Problemerne begyndte med hende.
Vi laver min uheldschili. Det var før din tid.
- Er du sikker på det her? - Vi trænger begge til en ven.
De havde det bedre uden dig. Du kan bare give slip.
- Rachael? Hører du mig? - Min baby.
- Folk bliver syge. - Jeg kan ikke gøre mere for dig.
Jeg søger svar. Jeg tager kontakt.
Herovre! Vi har en overlevende.
- Hvad kan jeg gøre for dig? - Jeg er syg. Jeg må have hjælp.
- Har du virussen? - Det ved jeg ikke.
Jeg tænkte, at du kunne...
- Agent Bellamy? - Jeg tænkte...
Agent Bellamy?
- Hej. - Du har ikke sovet, vel?
- Har du talt med Marty? - Han er væk.
Han pakkede sine ting og lagde en seddel om, han søger efter svar.
Jeg lagde en besked om min mor.
Og han ringede ikke til dig?
Det ligner ham ikke. Ved du, om han er okay?
Nei, men jeg er træt af at spørge.
Hvorfor kom de tilbage, bare så vi kunne miste dem igen?
- Maggie? - Hvad var det, du så i går?
Margaret og din mor talte sammen. Så forsvandt hun bare.
- Virkede Margaret oprørt? - Nej, men det gjorde din mor.
Men Margaret så hende helt klart forsvinde.
Ja. Det tror jeg.
Det var mørkt, men ja.
Er du okay?
- Maggie. - Tante Lucille.
Er min farmor her?
- Kan jeg hjælpe dig med noget? - Maggie.
- Er du sikker? - Det gør mig ondt, Maggie.
Hvorfor sker det her? Hvordan kan de bare forsvinde?
Vær forsigtig, Jacob. Vi vil have, den skal flyve igen.
Vask hænder, skat. Der er mad i køkkenet.
- Mor. - Hvad er det?
Det er min mor.
- Du var i parken med hende i aftes. - I aftes?
Jeg var hjemme hele aftenen.
Var du ikke sammen med hende, da hun forsvandt?
Forsvandt? Hvad mener du?
Elaine sagde, at hun så dig.
Sidste gang, jeg så Barbara, var hjemme hos Fredrick i går morges.
Hun så ud til at have det fint. Måske har hun bare forladt byen.
Nej. Så vidt vi ved, kommer hun ikke tilbage.
Måske tog Elaine fejl. Det var mørkt.
Ja. Ja.
Jeg troede, du var den sidste, der så hende. Jeg troede...
Jeg håbede, at du kunne fortælle, hvordan hun havde det.
Det ville jeg ønske, at jeg kunne. Jeg beklager, Maggie.
Tak.
Jeg må hellere gå.
Hvad er det her? Hvor er jeg?
Du er i et statshospital og modtager medicinsk behandling.
Det her er beroligende. Det stod slet til, da du kom.
Jeg vil ikke have noget beroligende. Jeg er okay.
Jeg har fået den, ikke sandt? Virussen, som de tilbagevendte har.
- Ja, det har du. - Hvad ved du om den?
Det ligner en muteret form af den spanske syge,
og kommer muligvis fra en virus fra fugle.
Kun de tilbagevendte smittes og kun så længe symptomerne er der.
Det er godt, ikke? I ved, hvad det er og kan lave en vaccine.
Virussen muterer desværre for hurtigt til det.
- Er der ingenting, I kan gøre? - Vi har en behandling.
Den er eksperimental og ikke en kur, men den kan lindre symptomerne.
- Er det sikkert? - Det ved vi ikke.
Vil du have sprøjten i armen eller hoften?
Jeg vil tale med damen, jeg rapporterer til.
- Jeg tager ingenting inden da. - Det er ikke klogt.
Feberen vil stige og gøre dig omtåget.
Du vil bløde fra ører og næse,
og til sidst bliver din hud blå af manglen af ilt i blodet.
Og så forsvinder du.
Hent hende. Nu.
Godmorgen, mr. Langston. Sir?
Mr. Langston, vi når september-fristen alligevel.
- Hallo. Langston møbelfabrik. - Vi fik en ny levering fyrretræ.
Det bord, du designede, bliver flot. Det er færdigt i morgen.
Hvor er her sejt. Husker du, der var et bord derovre?
- Og hvad der lugtede af herinde? - Ja, af maling.
- Og træ. Hvis træ var græs. - Savsmuld.
- Se, far. Der var dit kontor. - Det stemmer.
Du havde altid vingummi i din skuffe. Husker du det?
- En dag bliver det dit kontor. - Måske.
- Vil du ikke arbejde her nu? - Tror du, at jeg bliver længe nok?
Vi kunne være blevet hjemme, men det var vigtigt at komme. Hvorfor?
Ingen kan forudsige fremtiden.
Men det betyder ikke, man skal leve, som om man ikke har en.
Vi har i dag. Her og nu. Og vi håber på i morgen.
Lad os se, hvem det er.
- Hej, kan jeg hjælpe dig? - Jeg hedder Brian Addison.
Henry Langston. Det er min søn, Jacob.
- Du er ikke herfra. - Nej, jeg har en fætter her.
Og jeg kan genkende en god ejendom, når jeg ser en.
- Den er ikke til salg. - Ikke?
Sikken skam. Den er meget alsidig. Tæt på floden, lidt udenfor byen.
Jeg ved, hvordan den ser ud. Den er nedslidt,
men jeg vil få den i gang igen.
Virkelig? Det er et ambitiøst mål.
Jeg er en ambitiøs mand.
Hvis du er seriøs og mangler en investor, så ring til mig.
Ja. Tak.
- Hyggeligt at møde jer. - I lige måde.
Hvad har du imod, at jeg redder dit liv, Bellamy?
Glem ikke, at du ringede til mig.
Jeg vil bare have svar. Har jeg ikke ret til det?
Vi tror, at en tilbagevendt bragte virussen med sig fra 1900-tallet.
Da virussen gik gennem deres krop, muterede den.
Nu kan kun de tilbagevendte blive smittet.
Den spredte sig i Arcadia, men den er også her.
Hvor mange tilbagevendte er døde? Forsvundet?
Vi har mistet 66. Virussens dødelighedsrate er 23 procent.
- Når du sidste trin af sygdommen... - Så forsvinder man. Jeg ved det.
Du sagde, vi skulle lade dem blive smittet.
At det var naturligt for de tilbagevendtes livscyklus.
- Det stemmer. - Så hvorfor behandle dem?
Selv om det kan være normalt, bør vi samle oplysninger.
Også om reaktionen på behandlingen.
- Fandt du på behandlingen? - Nej, jeg er ikke forsker.
L2
- Hvad laver du her? - Jeg er statistiker.
Statistiker?
Vil du fortælle mig, at det er et revisionsfirma?
Tag medicinen, agent Bellamy.
- Er det et ar på din nakke? - Det er et modermærke.
Kan du hjælpe med at finde mit barn? Han er kun seks måneder.
Han har et modermærke på nakken. Det er formet som en halvmåne.
Jeg lagde ikke mærke til det før. Det er meget karakteristisk.
Du kan få dit eget. Få en tatovering.
Var det alt? Vi var ved at lære hinanden bedre at kende.
Få hvilet dig, agent Bellamy.
Ray! Du kan ikke komme her og flytte rundt på bordene.
- Hvordan mange folk har du? - Syv. Otte, højst ti.
- Okay. Men I skal bestille. - Ja, klart.
Sodavand og kaffe tæller ikke.
- Nej, vi bestiller. - I skal også give drikkepenge.
- Okay. Værsgo. - Tak.
- Hej, Elaine. - Vi skal spise frokost her.
Du er ven med Maggie, ikke sandt? Rart at møde dig.
- Jeg er Maggies farmor. - Det ved jeg godt.
Staklen er helt ude af sig selv over det, der skete med moren.
Jeg ved ikke, hvad du tror, du så i går aftes, men du tager fejl.
Jeg var der ikke. Det er en svær tid for Maggie.
Hun trænger til sin families og venners støtte.
Jeg støtter altid Maggie.
Jeg er straks tilbage for at tage jeres bestilling.
Jacob, jeg vil hellere spise derhjemme.
Hej, Mag. Hvad er der?
Det er mor. Hun er væk.
- Hvad mener du? - Ligesom Caleb.
Elaine sagde, hun så Margaret i parken med mor, la hun forsvandt.
Ia jeg spurgte Margaret i morges, vidste hun ingenting om det.
Det giver ikke mening.
- Vil du have te eller...? - Nej, nej.
- Jeg må tilbage til arbejdet. - Maggie, nej. Tag en dyb indånding.
Kom nu. Sæt dig ned.
- Jeg har meget at gøre i dag. - Jeg ved det, skat. Jeg forstår.
Men lige nu skal du bare... Hvad vil du have?
- Te er fint. - Okay
- Hej, Maggie. - Vi laver min uheldschili.
- Her. - Tak. Arbejdet ringede. Jeg skal gå.
- Er du sikker på, at du er okay? - Ja, jeg har det fint.
- Undskyld. - Nej, det er okay.
Vær stille.
- Hvad er problemet? - Toiletdøren binder.
Du er heldig, det ikke var en pistol.
TRE DØDE, 27 SÅREDE I NØDLANDING
PILOT FUNDET DØD I FLYSTYRT
TILBAGEVENDT
Martin Bellamy Alias Robert Thompson
Født: Arcadia, 1934 Død: Arcadia, 1934
Tilbagevendt: Chicago, IL, 1972
Subjektet er en dobbelt tilbagevendt
Undskyld.
- Er du Rays søster? - Skyldig.
Han har aldrig sagt, at du var så flot.
Tak.
Vil du med til et "Sande levende" -møde?
Det er det, vi kalder os. De sande levende.
Det er et kort over de tilbagevendte, der bor i Arcadia.
Hvis du havde tjekket vores hjemmeside, havde du vidst det.
Seriøst, Ray?
"Tilbagevendte stjal min kat. De ødelagde min Wi-Fi."
Det er latterligt. Ikke sært, folk tror på konspirationsteorier.
Det er ikke latterligt.
Vi er bekymrede borgere, der ikke vil blive ofre for de tilbagevendte.
Jeg ved, at du er ked af det over det med far, Ray...
Ikke længere, for nu gør jeg noget konstruktivt.
De tilbagevendte er bare mennesker. I må ikke holde disse møder her.
- Noget nyt om Rachael Braidwood? - Stabil.
Hun har fortsat symptomer og feber, men hun kæmper.
- Og babyen? - Normalt hjerteslag. Alt ser godt ud.
Otte patienter venter på at blive undersøgt for virus.
- Dr. Langston? Du ser lidt bleg ud. - Giv mig et par minutter.
- Frederick. - Hvad har du gjort?
Jeg ved, du var med Barbara i går. Hvad gjorde du mod hende?
Hvis det handler om, hvad Maggies veninde tror, så tager hun fejl.
Du lyver. Hold op!
Du har løjet, lige siden du kom tilbage.
Jeg har passet på dig, lige siden jeg kom tilbage. Hvor vover du!
Og hvad så? Hun skulle ikke være kommet tilbage.
- Alle har det bedre uden hende. - Hold mund.
Hun var skyld i Jacobs død. Det splittede familien.
Hvis der er én ting, jeg vil gøre, er det at fikse familien.
Har du altid været sådan?
Efter alt, jeg har gjort for dig.
Du var en selvmorderisk fulderik, da jeg kom tilbage.
Hvad har Barbara gjort for dig?
Hun gav mig Maggie.
Angela.
Hvornår ville du sige det? At jeg døde i 1934?
Stop. Luk døren og vent udenfor.
Det gik først op for mig i morges.
Er det et spil for dig?
Alt, jeg husker om mig selv, mit liv...
Jeg var død hele tiden.
Det er en måde at anskue det på.
- Hvordan ville du se på det? - Du er en heldig skiderik.
Du fik en anden chance. Og en tredje. Du snød døden.
- Du aner ikke, hvordan det føles. - Nej, det gør jeg ikke.
Den første gang, i 1934. Druknede jeg?
Det stemmer. Der var oversvømmelse.
I Arcadia?
Du var seks måneder gammel.
Så kom du tilbage i Chicago i 1972.
Socialvæsnet må have antaget, du var forladt. Du blev adopteret.
Indtil i dag var du en krusedulle i mine udregninger.
Jeg troede, du var den eneste, der ikke var født i Arcadia.
- Jeg vil møde mine forældre. - Du har mødt dem.
Familien Thompson.
Mr. og Mrs. Thompson?
Jeg vil se dem. I har dem her, ikke?
De var her. De var blandt de første, der blev smittet med virussen.
Jeg beklager, agent Bellamy. De forsvandt for tre dage siden.
- Hvad med pigen? Jenny? - Din søster.
- Hun er her. Hun er rask. - Smitter jeg?
Ikke når symptomerne undertrykkes. Du skal bare tage medicinen.
Jeg vil se hende. Nu.
Jeg søgte på hans navn på nettet. Han virker legitim.
Flere ejendomsmæglere ude vestpå. Californien og Arizona.
Burde vi gøre det her med en, vi ikke kender?
Det er et familiefirma. Jeg har aldrig hørt om en Addison her.
Han har fætre her. Ikke alle familier har været her siden dinosaurerne.
- Hjælp med at finde blomster, Jacob. - Nej tak, farmor.
- Det var ikke et spørgsmål. - Gå.
Jeg troede, at du også ville starte fabrikken igen.
Du vil holde det i familien. Det vil vi alle.
Men jeg planlægger vores fremtid. Din, min og Jacobs.
Hvis Brian Addison kan hjælpe os med at gøre det,
vil jeg ikke gå glip af den chance.
- Det skader ikke at høre på ham. - Det kan være en stor mulighed.
Hvis det er noget, du ønsker, ved du, at jeg er på din side.
Godt.
Jeg kan huske dig.
- Fra la vi var ude i Arcadia. - Det stemmer.
Trives du her?
Mor og far ville rejse, før de...
Før de forsvandt.
De var syge, Jenny.
Folk ville ikke have, du også skulle blive syg.
Det ville dine forældre heller ikke.
- De kommer ikke tilbage, vel? - Det tror jeg ikke.
Det sagde jeg til Debbie. Hun troede ikke på mig.
Hun tror, hendes far kommer tilbage, men det gør han ikke.
Jeg ved, dette sted ikke er dit hjem, men du er i sikkerhed her.
- Jeg vil ikke bo her. - Det ved jeg godt.
Det er kun et kort stykke tid.
Jeg vil tage mig af dig.
Så snart det er sikkert, tager jeg dig med til Arcadia.
Har du lyst til det?
- Er det dig? - Det er hele min familie.
Det er mor, det er far, og det er min lillebror.
Lillebror.
Han hedder Robert. Jeg kalder ham Robbie.
Er den til mig? Tak.
Lover du at komme tilbage?
Jeg lover. Jeg lover, alt vil løse sig.
- Hvorfor lyver voksne? - Det gør de ikke.
Ikke hele tiden. Hvorfor spørger du?
- Løj nogen for dig? - Nej. Jeg ville bare høre.
Nogle gange er det blidere at lyve end at tale sandt.
Nogle gange lyver voksne for at beskytte folks følelser.
Som at sige til nogen, deres hår er pænt, selvom det ser dumt ud.
Netop. Det er bare en sukkerløgn.
Det kaldte min mor dem.
Gå op og børst tænder. Jeg kommer snart op.
Hej, sherif.
Din mor kom i dag. Jeg tror ikke, at hun kan lide mig så godt.
Hun sagde, jeg ikke så hende med Barbara, men det troede jeg.
Det er okay. Jeg tror på dig.
- Jeg er ked af det med Barbara. - Tak.
For nylig har jeg følt, at jeg har levet i et rum
imellem det, der er ægte, og det, der er muligt.
Jeg ved, hvad du mener.
Jeg troede, at jeg forstod, hvordan det føltes, da din far forsvandt.
Jeg har tænkt, at Ray måske havde ret hele tiden.
Han troede aldrig på, at far var den, han sagde, at han var.
Måske havde han ret.
- Det plejede jeg at tro. - Plejede?
Ja. Jo mere tid jeg tilbringer med dem,
jo mere indser jeg, at de er den, de siger.
Jeg tager en kaffe.
Tillykke, agent Bellamy. Observationstiden er forbi.
Alle tiders.
Tag de her med. Husk at give dig selv en fuld dosis hver tolvte time.
Så længe du gør det, er du symptom- og smittefri.
- Der er kun nok til ti dage. - Det stemmer.
- Jeg skal bruge flere. - Jeg har ikke flere.
Alle de flystyrt på dit kontor. Hvad drejer det sig om?
Ingenting. Bare en hobby.
Er flystyrt din hobby?
- Ja. - Og de hyrede dig pga. Det?
Nej, for min evne til at forudse usædvanlige ting.
Kan du forudse ting om de tilbagevendte?
Hvornår det vil ske igen, hvor mange der kommer. Hvornår de forsvinder.
Alt i naturen følger et mønster og kan derfor forudses.
- Hvordan definerer du naturen? - Definitioner ændrer sig.
Men tal er perfekte. Tal lyver ikke.
- I ved ingenting, vel? - Det kommer vi til.
Jeg kommer og henter Jenny, så snart jeg kan.
Så må jeg bare gå ud ad døren?
Du ved bedre. Vi må følge visse procedurer.
Er det nødvendigt?
Ikke længere.
Er der noget, du vil spørge mig om?
Værsgo. Vi skjuler intet mellem os.
- Hvad skete der med tante Barbara? - Det var på tide, at hun forsvandt.
Er det på grund af det, der skete under middagen? Er det min skyld?
Nej, Jacob.
Det var sødt af dig at invitere hende. Tiden var inde.
Hun havde brug for en, der viste hende hvordan.
Var det derfor, du mødte hende i parken?
Jeg måtte lyve om det.
Folk, der ikke er som os, ville ikke forstå det.
Skal jeg forsvinde en dag?
Det skal vi begge en dag.
Det skal du ikke bekymre dig om, Jacob.
Når tiden kommer, vil jeg hjælpe dig.
Nu skal mor putte dig.
- Hvad talte I om? - Ingenting.
Jeg ved det. Jeg er ked af det.
Jeg tog til myndighederne. Jeg ville have svar.
Jeg kondolerer med din mor.
- De gav mig medicin. - En vaccine?
Det dæmper symptomerne og forsinker virussen.
Okay. Det er da noget.
Det er svært at lave og de har kun et begrænset oplag.
- Hvor meget gav de dig? - Ikke nok.
Hver dosis varer i 12 timer.
Du skal have dem. Du skal uddele dem.
Okay. Tak.
Jeg ville ringe til Brian Addison.
Har du lagt mærke til, hvor meget Jacob og Margaret er sammen?
Utroligt, ikke sandt?
Det er, som om de fortsatte, hvor de slap.
Jeg forestillede mig altid, at de havde haft et nært forhold.
Det er rart, men gad vide, om hun sætter griller i hovedet på ham.
Tag hende ikke alvorligt. Sådan er mor.
Du må hellere ringe, før det bliver for sent.
- Alle tiders. Jeg glæder mig. - Så ses vi.
- Det var Henry Langston, bedstefar. - Hvad sagde han?
Han vil mødes. Tale om fabrikken.
Hvad sagde jeg?
Nævner du penge, bliver den familie som myrer på en slikkepind.
SPORER MOBILTELEFON
UHELDSCHILI
Team Wild Animals Only Released On: www.HoundDawgs.org
Tekster: Charlotte Reeve www.sdimedia.com